‫"וישב העפר על הארץ כשהיה,
‫והרוח תשוב אל האלהים אשר נתנה".
‫קהלת י"ב ז'
‫"אלהים הוא אחריות כבדת משקל".
‫ג'ת'רו טאל
‫נראה לי שכך הוחלט.
‫רבקה רוטנבלום
‫אתמול בלילה זו היתה הבוהן שלה.
‫חלמתי על כך ‫שהציפורן שלה השחימה ונסדקה,
‫וכופפה כמו עלה.
‫העור התקלף...
‫כמו עלי כותרת.
‫איפה זה יגמר, שמואל?
‫בזוהר מוזכרים 248 חלקי גוף.
‫כשהבעל שם טוב איבד את אשתו...
‫אתה יודע איך הוא התאבל?
‫הוא אמר:
‫"איך אלך לגן העדן ‫אם חצי ממני נותר מאחור?"
‫הוא נישא בשנית בסופו של דבר, שמואל.
‫וכאשר הוא איבד את אשתו השנייה,
‫את אהבת חייו,
‫הוא אמר...
‫"בסדר".
‫אני חושש לגביה, כבוד הרב. ‫לגבי איך שהיא סובלת כעת.
‫טפל בילדיך.
‫-דאג לעצמך. ‫-זה תמיד מתחיל בלילות.
‫לפעמים מדובר בעור רקוב, ‫ולפעמים זו ערימת אפר.
‫תגיד לי, כבוד הרב. ‫איך היא תשוב אל האדמה?
‫אולי מוטב שלא תחשוב ‫על דברים שכאלה, שמואל.
‫השכנים ראו אותך?
‫לא.
‫אתה זקוק להנחיה, שמולי.
‫-דבר עם רב הקהילה. ‫-דיברתי עם רב הקהילה.
‫יש שם שני בנים.
‫אני יודע.
‫אני לא בטוחה איך, אבל תעבור את זה.
‫תשאיר את המעיל שלך על השולחן. ‫אני אתפור אותו.
‫עברו כבר שלושים יום.
‫הגיע הזמן.
‫כדאי שתתקן אותו.
‫אפשר לעזור לך?
‫מצטער, אדוני. אבל אני לא חושב ‫שאנו משרתים אנשים כמוך.
‫אני מצטער.
‫זה לא לעניין.
‫התכוונתי לכך שאנחנו לא ערוכים לטפל...
‫אולי מוטב שניכנס לחדר התצוגה.
‫אשתי נפטרה.
‫אני מצטער מאוד על אובדנך.
‫ויש דברים שעליי לדעת.
‫חברות הקבורה שלנו ‫לא עוסקות בקלות בעניינים שכאלה.
‫השאלות שיש לי הן לא בדיוק...
‫כשרות?
‫איך היא מתפרקת בתוך האדמה?
‫ובכן, זה תלוי.
‫מומחי שימור הגופות המצוינים שלנו
‫מבטיחים חוויית צפייה טהורה וציורית.
‫לאחר מכן, ‫אנחנו לא ממש בודקים את התקדמותן.
‫פלדת אל חלד.
‫לאחר גילוי הכרום בהרי רוסיה...
‫בשלהי המאה ה-18,
‫פותחה הסגסוגת ‫שאנו מכירים כיום כפלדת אל חלד.
‫מה לגבי עץ?
‫ארונות מעץ הם בחירה טבעית ‫וידידותית לסביבה.
‫-עץ אורן? ‫-זה לא בדיוק המוצר הכי נמכר שלנו.
‫כמה זמן לוקח לארון קבורה להתפרק?
‫טוב.
‫אני לא בטוח מה אתה מחפש, בחור. ‫אבל אני מניח שלא באת לקנות.
‫אני צודק?
‫-לא באתי לקנות. ‫-כן. טוב, בסדר.
‫העניין הוא כזה. ‫הן גופות, הן נרקבות, בסדר?
‫והגופות שנשמרות ‫בתוך ארון סגור הרמטית...
‫לפעמים הן אפילו מתפוצצות, לעזאזל.
‫בטח.
‫כל הגז שלכוד בפנים ואין לו לאן ללכת...
‫בבקשה. גופה בתוך ארון מעץ אורן.
‫-איך היא מתפרקת...? ‫-אפשר לגלות לך סוד, חתיך?
‫תראה, אני רק מוכר ארונות קבורה.
‫אני לא מדען ארור.
‫ניו המפסטד ‫מכללה קהילתית
‫אפשר לעזור לך?
‫אדוני?
‫שלום, שלום.
‫אני חושב שאני צריך...
‫אפשר לשוחח עם גבר, בבקשה?
‫נראה שאין כאן כאלה.
‫אני מבין.
‫אולי...
‫בבקשה.
‫אני זקוק למדען
‫-הנה. ‫-"מדען".
‫מי לא זקוק למדען?
‫אז איזה מין...?
‫איזה מין מדען?
‫לא יכול לומר
‫"לא יכול לומר".
‫אתה לא יכול לומר. אתה... ‫אתה יודע, אבל אתה לא יכול לומר?
‫בוא.
‫אתה יכול להגיד לי. ‫מה אתה צריך? אסטרונום?
‫פיזיקאי? גאולוג? צפר?
‫אני מצטער.
‫טוב.
‫בוא איתי, בסדר?
‫יצורים חיים אוכלים יצורים חיים ‫שאוכלים יצורים חיים,
‫ומעבירים את האנרגיה מזה לזה.
‫מערכות אקולוגיות...
‫מערכות אקולוגיות מתפתחות, ‫פשוט מאוד...
‫כדי ליצור... ‫כדי ליצור סביבה מזינה לחיים חדשים.
‫אבל חלק מהמערכות האלו...
‫בלתי יעילות לחלוטין, לכל הרוחות.
‫כשהאנרגיה עוברת, ‫לא נותר ממנה מספיק...
‫כדי לקיים רמות טרופיות ‫ההולכות ועולות.
‫טופי?
‫-לא היום, סטנלי. ‫-טופי.
‫טופי?
‫למה, "טופי"?
‫לא, טרופיות.
‫טרופיות. טרופיות, ממש כמו...
‫רמות טופיות
‫לעזאזל. לעזאזל עם הכול.
‫רמות טרופיות
‫זה מספיק ברור? מספיק ברור לכולם?
‫טרופי. טרופי.
‫איפה הייתי? טוב, טוב. ‫אנחנו כמו דלילים עם חורים...
‫אלוהים אדירים. ‫אנחנו כמו דליים עם חורים.
‫אנחנו מפילים את גביעי הגלידה שלנו,
‫מאבדים פירורים בזקן שלנו.
‫אלה מערכות אקולוגיות ‫ממש בלתי יעילות.
‫אקו.
‫מערכות אקולוגיות.
‫איך זה?
‫אפשר לעזור לך?
‫אתה מדען?
‫-אני מורה למדעים. ‫-יש לי שאלות.
‫אני לא בטוח שאוכל לעזור לך, רבי.
‫-אני לא רב. ‫-יש לי פגישת צוות עוד מעט.
‫יש לי רעיונות רעים בראש.
‫אני פשוט...
‫אשתי.
‫היא נפטרה.
‫-אני ממש מצטער. ‫-יש לי תמונות ש...
‫-יש לי כאלה... ‫-אתה בדיכאון?
‫הם ממש מדכאים אותי.
‫-אני עדיין לא בטוח איך... ‫-אתמול בלילה זו היתה הבוהן שלה.
‫-הציפורן נסדקה ואז השחימה. ‫-אולי אתה זקוק מומחה למחלות רגליים?
‫תראה, חבל לי שאתה סובל, ‫אדוני הרב. באמת.
‫-אני לא רב. ‫-אבל עליי לחלק ציונים...
‫בהצלחה, ידידי. באמת.
‫אני חוטא בכך שבאתי לפה!
‫חטאתי הרגע.
‫חטאתי כל היום.
‫אני לא בטוח שאתה מבין את זה, דוקטור.
‫אני לא רופא. אני לא... אני רק מרצה.
‫אדוני המרצה, בבקשה.
‫-אני לא מבין בכלל מה אתה מבקש. ‫-אני חושש לגביה.
‫אני חושש שנשמתה סובלת ‫עד שהיא תשוב לאדמה.
‫מה יקרה לגופה שלה?
‫סנדר!
‫-היי. ‫-היי.
‫מרדכי אמר למוטל שמנדל דיבר איתך.
‫כן?
‫ושאמרת שאבא שלך אמר ‫שאבא שלנו סובל מדיבוק.
‫לא אמרתי את זה. ‫אמרתי שאבא שלך אכל דיבוק.
‫למה אמרת את זה?
‫-ראית את אבא שלך לאחרונה? ‫-כן.
‫ואתה יודע מה זה דיבוק?
‫זו סוג של רוח רפאים?
‫-נראה לי שהוא אכל דיבוק. ‫-לא אוכלים דיבוק, סנדר.
‫כולם יודעים שהוא נכנס ויוצא ‫דרך הבוהן הגדולה של רגל שמאל.
‫לך להזדיין, מוישי. מאיפה אתה יודע?
‫-מהקלטת על הדיבוק. ‫-קלטת על דיבוק?
‫קלטת על דיבוק. שכחת?
‫תפסו את פייבל עם קלטת בשנה שעברה.
‫-מה יש בה? ‫-כל מה שצריך לדעת על דיבוק.
‫הנה, זהו זה.
‫השימוש בטפונומיה משפטית
‫בוא נראה. עכשיו...
‫-זה... כן. הנה. ‫-חזירים?
‫זה מה שאתה צריך. כן, חזירים.
‫כתוב שמשתמשים בחזירים
‫כי הם הדומים ביותר לבני האדם
‫מבחינת השומן, השיער,
‫והאופן שבו חרקים נמשכים אלינו. ‫אתה מבין?
‫כלומר, מי לא אוהב לאכול בייקון?
‫פרסי, החזרזיר הזה,
‫נמחץ בטעות על ידי אמו,
‫אז תרמו את גופתו למדע.
‫טוב, בוא נראה. עכשיו.
‫טרי. טרי. השלב הטרי.
‫טוב, מצב הגופה מתחיל להתדרדר ‫בשלב מוקדם מאוד, והתאים מתים.
‫רקמות מתפרקות, והחיידקים בגוף...
‫מתחילים לעכל אותו מבפנים כלפי חוץ.
‫עדיין לא ניתן לראות יותר מדי ‫במבט מבחוץ.
‫חוץ מכתמי המוות על העור, ‫הצטברות של דם בגלל כוח הכבידה,
‫וצפידת המוות, אתה יודע, ‫דלקת הפרקים של המתים.
‫הכימיקלים בגוף מתחילים למשוך חרקים,
‫ורימות מתחילות לתפוס בו את מקומן.
‫העיניים יתייבשו אם הן נותרו פקוחות,
‫והגוון שלהן...
‫יהפוך לשחרחר.
‫התנפחות. עכשיו הגופה מתחילה לגדול...
‫ולהתנפח, להפוך לנפוחה.
‫כל הגזים והמיצים מיוצרים ‫בכמות מופרזת בתוך הגוף,
‫והחיידקים מגיעים לחגוג.
‫ואף אחד כבר לא מפליץ, ‫אז אין להם לאן ללכת.
‫והרימות שמרגישות כבר בבית ‫מתחת לעור...
‫זוחלות ונעות ללא הרף,
‫מה שגורם להגברת ההתנפחות.
‫העור נהיה רפוי. כמה מגעיל.
‫השיער נושר וכלי הדם נראים לעין, ‫שלב שנקרא ככל הנראה "שיש".
‫ועכשיו זה נהיה מעניין. ריקבון פעיל.
‫הקליפה החיצונית של הגוף,
‫המעטפת הארצית שלנו, ‫העור, השרירים והרקמות הרכות,
‫הכול... נפתח.
‫האוויר יוצא מהגוף כמו בלון שהתפוצץ.
‫הגופה נרקבת.
‫"מרקבת"?
‫נרקב... לא, נרקבת. ‫אבל זה מצחיק. לא.
‫נרקבת. זה טיהור.
‫והטורפים, אם יש כאלו בסביבה,
‫מתחילים לעשות יום כיף.
‫הם אוכלים את כל הזבל הזה.
‫מתקדם. הנה, ריקבון מתקדם.
‫הגופה הופכת לחתיכות עור זעירות ‫וגושי סחוס ועצמות.
‫התוצאה הסופית היא המומיפיקציה,
‫כאשר השרידים מתייבשים ונשמרים.
‫בבקשה.
‫וכמה זמן זה לוקח?
‫כתוב...
‫ככה וככה...
‫גורמים רבים עשויים...
‫מי יודע, נכון? ‫כלומר, מדובר באשתך.
‫אז איך אוכל לדעת?
‫אני מניח שניתן לקבור חזיר.
‫נכון? אבל אני מתאר לעצמי שזה לא...
‫כן.
‫תודה על זמנך.
‫כמובן.
‫תודה.
‫למה? למה?
‫הכול בסדר עכשיו.
‫הכול יהיה בסדר.
‫מערכת אקולוגית.
‫-זה שם הפרק, סטנלי. ‫-קברתי חזיר.
‫-מה? ‫-קברתי חזיר.
‫אנחנו... אנחנו לומדים כרגע.
‫חזיר מת.
‫-בסדר. ‫-כדאי שאלך?
‫-לא. שמל? קוראים לך שמל? ‫-אמרת לי לקבור חזיר,
‫אז קברתי חזיר.
‫אני מנסה לעזור פה לסטנלי.
‫מה עשית?
‫אמרת לי לפני כמה ימים ‫שעליי לקבור חזיר.
‫אני אמרתי לך...?
‫לא, רגע. די. ‫תקשיב, פשוט תלך. צא מפה.
‫לא, פשוט תצא עכשיו.
‫לא, רגע. חכה. לא אתה. סטנלי.
‫-אתה. ‫-פרק 11?
‫זה חזיר מת, סטנלי. פשוט... ‫פשוט תלך. לך. בבקשה.
‫עכשיו, שב.
‫אתה צוחק איתי.
‫לא התכוונתי... ‫לא אמרתי לך לקבור...
‫מה עכשיו?
‫-מה? ‫-מה עושים עכשיו?
‫"עושים"? אני לא מעורב.
‫-אתה אמרת לי לקבור אותו. ‫-לא אמרתי לך. תפסיק לומר את זה.
‫תקשיב, אני צריך...
‫אני...
‫איפה בדיוק עשית את זה?
‫איש לא יודע איפה אני...
‫-סליחה? ‫-הרגע קלטתי שאיש לא יודע איפה אני.
‫השתמשתי בחזיר שלם, כמו בספר.
‫הייתי צריך להשאיר פתק.
‫אלוהים.
‫פה.
‫פה?
‫כן.
‫-קברת פה חזיר? ‫-חזיר מת.
‫טוב, זה... וואו. זה ממש לא לעניין.
‫זה לא לעניין מכל כך הרבה סיבות.
‫זה פשוט...
‫הבאת את חפירה?
‫בחיי ישו המשיח.
‫טוב, אני לא יודע למה ציפיתי.
‫דבר ראשון, בעיניי אין לכל זה שום תירוץ. ‫דבר שני, מאיפה השגת אותו?
‫-ממסעדת "סצ'ואן שמימי". ‫-על כביש 87?
‫-בסאפרן. ‫-כן, הם מכינים כיסונים מוצלחים.
‫שמל, זה לא יעזור לך.
‫אתה לא תקבל כאן ריקבון בר השוואה.
‫-זה לא טוב? ‫-לא. עם כל הכבוד...
‫עם כל הכבוד לאשתך, ‫אני בטוח שהיא היתה יותר גדולה...
‫איך היא מתה?
‫מסרטן.
‫וכמה זמן לקח לקבור אותה?
‫שלוש עשרה שעות.
‫אתם לא מבזבזים זמן, מה?
‫טוב, זה לא טוב. לא, זה לא טוב.
‫אם אתה רוצה לעשות זאת כמו שצריך,
‫אתה זקוק לחזיר שמת לאחרונה ‫במצב שלם לחלוטין, שלא ניקו אותו,
‫מלא בחיידקים, שלא איבד דם כלל.
‫אני מניח שלא קברו את אשתך ‫בתוך האדמה כפי שהיא?
‫-לא? ‫-בתוך תכריכים.
‫-רק תכריכים? ‫-בתוך ארון.
‫זו היתה קאדילק?
‫-מה זאת אומרת? ‫-הוא היה...
‫-היתה קטיפה בפנים? ‫-לא, אנחנו לא עושים את זה.
‫עץ אורן עם שלושה חורים קטנים מלמטה.
‫-חורים מלמטה? ‫-כן, כדי שהיא תוכל לגעת באדמה.
‫"אל עפר תשוב"?
‫טוב, אם היית מביא לי חזירה ‫שדומה יותר לאשתך, סלח לי,
‫וקברת אותה כמו יהודייה,
‫סלח לי...
‫אני חושב שהיה לנו ‫עם מה לעבוד. אבל זה...
‫זה לעג למדע.
‫טוב, זה היה...
‫אני מצטער לגבי אשתך.
‫כשאביך נפטר,
‫היה עליי לדאוג למלתחה שלו,
‫פריט אחר פריט.
‫הבעקישע שלו, השטריימל שלו.
‫את הדברים האלה נתתי לך.
‫ואז, דברי השגרה, במבול של ממש.
‫הנעליים שלו,
‫הגרביים שלו, שמולי, עם החורים.
‫איזה דבר קטן, לא?
‫אולי כדאי שתתחיל בבגדים שלה.
‫רבקה.
‫נועם?
‫כן.
‫אתה באמת חושב שאבא אכל דיבוק?
‫אני לא יודע.
‫איזה דיבוק הוא עלול לאכול?
‫את הדיבוק של אמא.
‫-זה לא... ‫-ראיתי אותו מודד את הבגדים שלה.
‫אנחנו זקוקים לקלטת ההיא.
‫קלטת הדיבוק.
‫אם הרב גושן לקח אותה,
‫היא בטח בחדר מאחורי המשרד שלו.
‫אני מקווה שאבא לא אכל ‫את הדיבוק שלה.
‫רק אל תתבלבל ב"ריקון קיבה".
‫סטנלי הארור.
‫לעזאזל איתו.
‫מה לעזאזל?
‫לעזאזל, שמל.
‫לעזאזל.
‫מי אתה, שמל?
‫פשוט לך מפה.
‫וקח את החזיר שלך. ‫פשוט תעזוב, בן אדם.
‫ברצינות? בעלת הבית.
‫תסתום את הפה, לעזאזל.
‫לעזאזל. חזיר. בן אדם.
‫ברצינות? מאיפה השגת את החזיר הזה?
‫לא, לא, לא.
‫"אדוני השוטר, אדוני השוטר, ‫לא היה לי שמץ של מושג".
‫כנראה שלחזיר הזה יש בית, בסדר?
‫יכול להיות שזה חזיר ‫של איזו חוואית צעירה שאתה...
‫היידי מתגעגעת לחזיר שלה, שמל.
‫מישהו ראה אותך?
‫-לא נראה לי. ‫-לא, תקשיב.
‫אני מרצה ואתה רב.
‫ואני באמת חושב שעברת את הגבול...
‫-ביחסים בין מרצה לרב. ‫-אני לא רב.
‫-אני לא... ‫-אני שליח ציבור.
‫-אני לא יודע מה זה. ‫-אני חזן.
‫-לא אכפת לי. ‫-אני יהודי, אלברט.
‫-מה אתה אומר? ‫-ואני פשוט לא יכול. אני לא מסוגל.
‫מה אתה לא יכול?
‫גנבתי את החזיר.
‫-זה לא יהיה צודק אם לא תהרוג אותו. ‫-אם...
‫מה? מה?
‫-עליך להרוג את החזיר. ‫-לא שמעתי את זה. לא, לא, לא.
‫זה מה שיקרה. אתה ואני...
‫אנחנו ניקח את החזיר הזה, ‫וניקח אותו...
‫לתוך האוטו היהודי שלך, ‫ואתה תיקח אותו הביתה.
‫ואז לעולם לא נדבר יותר על העניין הזה ‫או על שום דבר אחר, בסדר?
‫אבל אני...
‫לא תוכל להשיב את אשתך ‫אם תהרוג חזיר, שמל.
‫אני יודע.
‫למה שלא תביא לו קצת... חלב?
‫יש מקרר קטן מאחורי הבר.
‫במטבח שלי.
‫מה שלומך?
‫איך קוראים לך?
‫רוצה חלב? לך לקבל קצת חלב. ‫קדימה. חלב, חלב.
‫ילד טוב.
‫אלוהים.
‫אלוהים אדירים.
‫מה אתה...? ‫אתה לא יכול לשסף לו את הגרון.
‫-למה לא? ‫-אף אחד לא שיסף לאשתך את הגרון.
‫-אתה המדען. ‫-נכון, זה אני.
‫בחיי.
‫לעזאזל. לכל הרוחות.
‫תודה לך. על הכול.
‫כן, טוב. כמו שאני אומר לתלמידים שלי,
‫אי אפשר תמיד לפעול מתוך רגש.
‫לפעמים צריך לשמור על קור רוח.
‫להיות קצת יותר פיכח.
‫לעזאזל.
‫אלוהים. תשלוט בחזיר שלך.
‫שמל! שמל, בעלת הבית. ‫בעלת הבית!
‫שקט. שמל, אתה יכול לעזור לי, בבקשה?
‫לא, אל...
‫אל תענה לטלפון! אל...
‫לעזאזל.
‫-אמרתי לך לא לענות... לעזאזל. ‫-הלו?
‫כן, הדירה של אלברט.
‫לא, אני לא אלברט.
‫תוכלי להמתין, בבקשה? רק רגע.
‫בן זונה.
‫לעזאזל!
‫זה יהיה בסדר?
‫נראה לי שאחרי כל זה, ‫שום דבר לא יהיה בסדר.
‫בקצב הזה, נהיה פה עד מחר בצהריים.
‫אתה יכול לעזור.
‫חנקתי חזיר הלילה.
‫אני חושב שתרמתי באופן משמעותי.
‫לעזאזל.
‫לא נראה לי שזה יעיל במיוחד.
‫אנחנו עושים זאת ‫כי כשאנו מאבדים אדם אהוב,
‫כל עולמנו מתהפך.
‫הכול צריך להיות קשה בהרבה.
‫את חפירה הוא כלי כה רגיל, ‫אבל כשקוברים אדם אהוב,
‫זו לא משימה רגילה.
‫אני מניח שבמקרה הזה זה לא רלוונטי.
‫לא נראה לי שצריך ‫שמשהו יהיה קשה יותר הלילה.
‫-יש לחזיר הזה שם? ‫-לא.
‫אני חושב שכדאי לתת לו שם.
‫אני חושב ‫שאנחנו חייבים לו את זה לפחות.
‫הרולד.
‫-מה עכשיו? ‫-עכשיו? עכשיו מחכים.
‫מתי אשתך נפטרה?
‫עברו שישה שבועות ויומיים.
‫אז ארבעה.
‫נחכה ארבעה שבועות.
‫זה מספר יפה ועגול.
‫שמואל'ה.
‫שמולקה.
‫אני יודע שהיית ביערות,
‫ביערות האפלים, בלילה. היית אבוד.
‫אבל אתה מתאבל עליה ‫כאילו היית מתאבל על הורה.
‫הסבל שלה.
‫מה כתוב בתלמוד לגבי סבל?
‫מתי הוא נגמר?
‫להיוולד.
‫האם זה דבר קל?
‫להיקרע מהרחם?
‫זה כואב...
‫אך הכרחי.
‫למה שהמצב יהיה שונה כאשר אנו מתים?
‫אלה שתי דלתות.
‫אחת מהן בכניסה והשנייה ביציאה.
‫אולי לפעמים היא פוגעת בך ‫בדרך החוצה.
‫אבל אם תביט ‫מעבר לדלת הזו, שמואל'ה...
‫אתה תאבד את דעתך.
‫שלום, אלברט. היי, זה שוב אני.
‫המשיבון קטע אותי שוב.
‫לא שמעתי ממך. ‫אני מקווה שהכול בסדר.
‫ישנה אגדה חסידית ‫על הרב לייזר מצ'ורטקיב.
‫היתה לו אישה. עכשיו, זה מצחיק.
‫על פי הסיפור, ‫יום אחד הוא חוזר הביתה...
‫כן. אצבעות שמנוניות. טונה, אני מניח.
‫-ולא פשוט הפלת את זה? ‫-ברור שלא, ג'ודי.
‫-למה שאעשה את זה? ‫-אלברט?
‫לעזאזל. שמל.
‫אדוני, אסור לך להיות פה. ‫הכניסה למורים בלבד.
‫אני שליח ציבור.
‫איפה היית? השארתי לך הודעות.
‫-אלברט. ‫-תקשיבי, אפשר...?
‫תני לי רגע, ג'ודי.
‫זה פשוט... זה היועץ הרוחני שלי.
‫תקשיב, היי, היי. אסור לך להיות פה.
‫אז אולי כדאי שתענה לטלפון שלך.
‫אז אולי כדאי שאתה...
‫תקשיב, תקשיב, ‫אני לא יודע מה קרה באותו לילה.
‫אני מרצה. אני אקדמאי.
‫זה מנוגד למדע במקרה הטוב, ‫ובלתי מוסרי במקרה הרע. זה כתם.
‫זה כתם. זה כתם על האקדמיה.
‫תקשיב, אין הצדקה למה שעשינו.
‫זה פשוט היה לילה מלהיב ופרוע.
‫כמעט ברברי, מלא בטירוף מטופש.
‫מה לגבי אשתי?
‫שקט, שמל.
‫תראה, אני חושב שלא כדאי שניפגש יותר.
‫אני לא חושב שזה יהיה חכם.
‫טוב, אז...
‫אני מניח שזהו זה.
‫חטאתי שוב.
‫ביישתי את שמה של אשתי.
‫שאלוהים יסלח לי.
‫ואתה, אלברט, עזרת לי לחטוא.
‫אני שליח ציבור.
‫-אני עדיין לא יודע מה זה אומר. ‫-אדם ששר...
‫-בבית הכנסת. ‫-מה, כמו חזן?
‫תקשיב, יש גופת חזיר בת חודש ‫ביער ליד כביש 109.
‫אנחנו רצחנו את בעל החיים הזה.
‫אם לא נוציא אותו הלילה ‫לפי לוח הזמנים,
‫זה בסך הכול עוד חטא חמור.
‫ואז בשביל מה באמת שחטנו ‫את החזיר הזה?
‫-לחינם. ‫-שמל. שמל, אתה הכרחת אותי.
‫אתה נתת לו שם. המברט?
‫-הדם שלו על הידיים שלנו. ‫-הרולד. הבוץ שלו על השטיח שלי.
‫ריבונו של עולם, סלח לנו.
‫מה הרווחנו?
‫בסך הכול עוד חזיר מת בעולם, ‫שאפילו לא נאכל על ידי הגויים?
‫כפי שאומרים, הסקרנות...
‫-הסקרנות הרגה את החתול, שמל. ‫-סליחה?
‫הסקרנות הרגה את החתול.
‫חתול?
‫לא, הסקרנות הרגה את החזיר.
‫טוב, אתה צודק.
‫זה מה שקרה.
‫בחיי.
‫-אני לא רואה פה עפר. ‫-נראה לי שזה רק ביטוי.
‫זה רק חזיר.
‫-כן. ‫-בתוך שמיכה.
‫אם הייתי צריך לנחש, הייתי אומר ‫שאנחנו רק בשלב ההתנפחות.
‫אשתך בטח בשלב יותר מתקדם.
‫החזיר הזה בטח קדוש.
‫נסה לראות בזה ‫מעין מכונת זמן לארונות קבורה.
‫תחשוב על הרולד כעל אשתך ‫לאחר חודש בלבד.
‫הרבה דברים יכולים לקרות תוך חודש.
‫-אז מה עושים עכשיו? ‫-עכשיו?
‫-מחכים עוד חודש. ‫-חודש?
‫מה יש באמצע?
‫תנסה לא להתקשר יותר מדי.
‫-נפתלי, תניח את הספר הזה. ‫-אבל...
‫תוריד אותו. לא באנו בשביל זה.
‫אבל תראה את זה.
‫בני הרדי.
‫אוצר המגדל
‫זה מדאיג, שמואל.
‫לא רק "בני הרדי", ‫אבל כי נועם ונפתלי,
‫שני בחורים טובים, ‫מעורבים בהתגנבויות.
‫כאילו שהם בעצמם שני חסידי הרדי.
‫לא קראתי את הספר.
‫פרנק וג'ו עסוקים בשטויות.
‫והשיטות שלהם?
‫שמואל, טוב שתפסתי אותם בזמן.
‫אתה מתאר לעצמך ‫מה עוד עיניהם הצעירות ראו?
‫הדיבוק
‫אני משער שרבקה ‫לא היתה אוהבת את זה.
‫מתי אתה חושב שתחזור לתפקידך כחזן?
‫הרב פלוטקין שר כמו עז.
‫-שוחחת עם רב הקהילה? ‫-אני משוחח עם רב הקהילה.
‫בסדר.
‫מה לגבי הבנים?
‫אני אטפל בבנים שלי.
‫מה? זהו זה?
‫שמואל...
‫תקן את הופעתך.
‫לאן הולכים?
‫אני צריך להראות לכם משהו.
‫אני לא יודע למה בדיוק...
‫אבל אמא שלכם...
‫אני חש בה פה.
‫היא תמיד דיברה על האוקיינוס, זוכרים?
‫אני רוצה...
‫שתדברו אליה.
‫באתי לפה כדי לדבר איתה.
‫אני רוצה שגם אתם תרגישו ‫שאתם יכולים לעשות זאת.
‫אם הייתם יכולים, ‫מה הייתם אומרים לה?
‫דברו עם אמכם.
‫זה לא יהודי.
‫לא.
‫אבל זה אנושי.
‫אני אביכם,
‫ואני אומר לכם לדבר לאמכם.
‫תגידו לה שאתם אוהבים אותה.
‫אתה מפחיד אותנו, אבא.
‫היא אמא שלכם.
‫-אתם לא אוהבים את אמא שלכם? ‫-אמא מתה, אבא.
‫אל תדבר עליה בזלזול.
‫תגידו לה שאתם אוהבים אותה.
‫תגידו את זה.
‫תגידו את זה!
‫אנחנו אוהבים אותה.
‫-יותר חזק. ‫-אנחנו אוהבים אותך.
‫-יותר חזק! ‫-אנחנו אוהבים אותך!
‫נועם?
‫נועם!
‫אני אוהב אותך.
‫יפה מאוד.
‫גם אני אוהב אותך, ריבי.
‫בוא אליי.
‫אני מצטער.
‫הקול שלך, שמואל. בוא נשמע אותו.
‫-שמואל, רוצה קוגל? ‫-לא.
‫יש לך אורחים.
‫איפה אתה?
‫אני יודעת שעדיין מוקדם.
‫אני יודעת שזה היה לא מזמן.
‫אבל שמואל...
‫לאה שאלה אותי.
‫אבי מכיר אלמנה ממונסי.
‫-אמא... ‫-שמואל.
‫זה רק למענך ולמען הבנים.
‫כמה נוראי זה יהיה ‫אם אולי יהיו לך עוד ילדים?
‫נפתלי?
‫מוכן?
‫אין רוחות רעות.
‫אלה רק נשמות בני האדם ‫שמתו בטרם עת...
‫לנצח נצחים.
‫לא לנצח נצחים.
‫נשמות המתים חוזרות לעולם הזה...
‫ומשוטטות עד שהן מטהרות את עצמן.
‫לעיתים קורה שנשמה משוטטת...
‫נכנסת לגופו של אדם...
‫שהיא אהבה בעבר.
‫זהו הדיבוק.
‫-דיבוק. ‫-דיבוק.
‫דיבוק?
‫בית עלמין.
‫אתה חושב שאבא הולך לשם בלילות?
‫בוא, ארוסי. ‫אני אשא את נשמות שנינו...
‫כמו ילדים שטרם נולדו.
‫מה אתה אומר?
‫הייתי אומר שזה ריקבון פעיל.
‫דרעק!
‫מה?
‫-מה זה "חאזר"? ‫-חזיר, אלברט. חזיר!
‫היינו יכולים באותה מידה ‫לאסוף אותו מ"סצ'ואן שמימי"!
‫לא נראה לי שמישהו יזמין כזה דבר.
‫שמל, ידידי. עליך להבין.
‫הדברים האלה נרקבים גם מבפנים, הבנת?
‫לחיידקים יש כנראה בופה ‫אכול-כפי-יכולתך 24 שעות ביממה בפנים.
‫גם החיפושית הזו נראית רעבה.
‫כלומר, צריך יהיה ‫להוציא מפה את הכול...
‫כדי לוודא, אבל אני...
‫אני לא... היי, היי, שמל.
‫אל תפחיד אותי, בבקשה.
‫-בדיוק התחלתי להרגיש שזה נורמלי. ‫-אתה יודע מה המשמעות?
‫-רק נחכה עוד קצת. ‫-אתה יודע מה המשמעות?
‫לא, לא, אני לא יודע. ‫לא יודע מה המשמעות של זה.
‫אבל אתה יכול לעזור לי?
‫אתה יכול...?
‫בסדר, תגיד לי.
‫מה אתה מחפש, שמל? ‫במה מדובר בכלל?
‫אני לא יודע.
‫-מה? ‫-אני לא יודע!
‫בסדר? אני לא יודע!
‫בתחילה חשבתי ‫שאולי לאבד אותה יהיה...
‫יותר מדי.
‫אולי רציתי שהיא תהיה פה,
‫איתי, כמה שיותר זמן ‫בעולם שאני נמצא בו.
‫אבל עכשיו...
‫עכשיו אני רק רוצה שהיא תיעלם!
‫שתיעלם!
‫-בסדר. ‫-אתה מבין?
‫יש חלק מהנפש...
‫שנקראת "נשמה".
‫היא נשארת...
‫עם השרידים...
‫כל עוד יש שרידים.
‫וכל עוד היא נשארת שם...
‫היא...
‫היא מתייסרת, אלברט.
‫היא מעונה.
‫אני פשוט רוצה שהיא תיעלם.
‫אני רוצה שהיא תשתחרר.
‫אלוהים.
‫לעזאזל.
‫טוב, אני לא חושב שזה...
‫זה עשוי...
‫טוב. טוב.
‫בסדר.
‫קדימה.
‫בסדר, שמל.
‫שמל,
‫אני מבקש שתביא לי קצת אדמה...
‫מהקבר שלה.
‫-אדמה? ‫-כן.
‫-מאיפה? ‫-מהקבר של אשתך.
‫אדמה?
‫-כמות כזו בערך. ‫-מהקבר?
‫מהקבר של אשתך. שמל...
‫זה לא כל כך מותר.
‫כן, טוב, אני מבין ‫שזה קצת עובר את הגבול.
‫שמואל'ה?
‫היי, ריבי.
‫אני מצטער.
‫תודה.
‫גפילטע
‫אז מה שנעשה זה בעצם לבדוק ‫את דרגת החומציות באדמה.
‫מה זאת אומרת?
‫אולי נוכל להוכיח ‫שלאשתך יש יתרון על הרולד.
‫אם האדמה שלה תנצח, ‫נוכל להניח בבטחה...
‫שהיא זוכה לריקבון מהיר יותר.
‫היא מובילה, מבחינת אלוהים, ‫או מה שזה לא יהיה.
‫אז כשנשים סודה לשתייה על האדמה ‫עם קצת מים, אם היא תהיה חסידית...
‫חומצתית, היא תתחיל להעלות קצף. ‫ומי שיעלה יותר קצף מנצח.
‫זה מדעי?
‫כן, כן. זה מדעי מאוד.
‫תעביר לי את אשתך.
‫עכשיו את הרולד.
‫אתה יודע, אני תוהה ‫אם זו הדרך הנכונה לעשות זאת, כי...
‫פשוט תעשה את זה.
‫כן. טוב, מים.
‫ועוד מים.
‫סודה לשתייה.
‫בסדר.
‫עוד.
‫טוב, נראה שהם...
‫-די שווים. ‫-אל תזיין לי את השכל.
‫אני מצטער, שמל.
‫-אתה יודע מה המשמעות של זה? ‫-חשבתי שזה עשוי לעזור.
‫המשמעות היא שהרולד משיג אותה.
‫-הוא משיג אותה בהרבה. ‫-לא, לא. זה... קשה מאוד לדעת.
‫לא, אין שאלה בכלל. הרולד מוביל.
‫לא, לא, בסופו של דבר, על הזין. באמת.
‫כל זה... זו רק הערכה.
‫הערכה? זה מדע.
‫לא, לא, יש יותר מדי משתנים.
‫-משתנים? ‫-כן, משתנים.
‫היום שבו היא מתה, השעה, מזג האוויר.
‫-הספר מציין בבירור... ‫-הספר רק מראה את השלבים.
‫הוא לא מציג ציר זמן.
‫והחזיר מהספר...
‫החזיר המזדיין ההוא נקבר על האדמה.
‫כל גופה שונה.
‫אם אתה רוצה לדעת ‫איך גופה מסוימת נרקבת,
‫זה בינה לבין האדמה.
‫אחרת זו רק...
‫זו הערכה.
‫אז למה עשית את כל זה, אלברט?
‫מעולם לא ביקשתי לעשות זאת, שמל.
‫זה מה שיש למדע להציע?
‫-זה לא שווה כלום. ‫-לא נכון.
‫-שיקרת לי! ‫-לא שיקרתי לך.
‫אני לא יודע מה זה אומר.
‫"אל תשתין לי על הגב ‫ותגיד לי שיורד גשם".
‫דיבוק.
‫צא.
‫מיד.
‫דיבוק.
‫אמא?
‫אמא...
‫צאי.
‫מיד.
‫צאי.
‫צאי מהבוהן הגדולה ברגל שמאל של אבא.
‫ואנחנו אוהבים אותך.
‫אנחנו אוהבים אותך, אמא.
‫דיבוק.
‫הדיבוק. אמא.
‫עכשיו תתקע... תתקע בשופר.
‫לא.
‫זה היה פתאומי?
‫זה היה בלתי צפוי.
‫אני מצטער.
‫אמרו לי שאתה שליח ציבור.
‫כן.
‫-בטח יש לך קול מקסים. ‫-לא כרגע.
‫מה לגבי בעלך?
‫היתה למשפחה שלו מכולת.
‫הוא היה בכולל.
‫ואני עבדתי במכולת.
‫אני טבחית די טובה.
‫זה לא משתפר.
‫זה פשוט נהיה שונה, אבל זה לא משתפר.
‫כלומר, זה סוג של ריקבון.
‫סליחה?
‫יש לך ילדים?
‫כן.
‫שניים. נועם ונפתלי.
‫-איך הם מתמודדים? ‫-אני לא...
‫גם הם מתאבלים.
‫אבל הם חזקים.
‫יותר מאיתנו.
‫יש לך ילדים?
‫לא.
‫לימונדה.
‫זה בסדר לא להיות פה כרגע.
‫אני מצטער.
‫וזה בסדר להמשיך לאהוב את אשתך.
‫שלום.
‫-שלום. ‫-באתי לראות את שמל רוטנבלום.
‫-בשביל מה? ‫-הוא חבר שלי.
‫שותף עסקי. אני...
‫-סוכן ביטוח. ‫-אתה יהודי?
‫כן, מאוד.
‫מאוד יהודי.
‫הוא לא נמצא פה כרגע.
‫אז תצטרך לחזור מאוחר יותר.
‫אני יכול להמתין.
‫חבר שלך פה.
‫סוכן הביטוח.
‫אתה לא יכול לבוא לפה, אלברט.
‫-אתה פשוט לא יכול. ‫-כן, אני יודע.
‫אני יודע, אני מצטער.
‫הדבר היחיד שיש לי, ‫הדבר היחיד, הוא המשפחה שלי.
‫-אני יודע. ‫-בעולם כולו.
‫כן, אני מצטער.
‫ואולי גם איזו אלמנה ממונסי.
‫-ממונסי? ‫-הדברים האחרונים שנותרו לי.
‫כן, כן. שמל...
‫-אתה מאיים עליהם. ‫-אני יודע, אני ממש מצטער.
‫הנה, תראה. תראה את זה.
‫מתחת לחווה: ‫לימוד קריאת גופות בנוקסוויל, טנסי
‫זו חווה בטנסי. בנוקסוויל. ‫נוקסוויל, טנסי.
‫-מה לגביה? ‫-זו חוות גופות. נלך לשם,
‫נדבר עם עמיתיי, נראה כמה גופות, ‫ונקבל תשובות לשאלות שלנו.
‫-מהי חוות גופות? ‫-בדיוק מה שזה נשמע.
‫הם שותלים גופות. של אנשים מתים.
‫באדמה. בתוך האדמה ועליה.
‫על העצים, אם אתה שואל אותי.
‫-והם צופים בהן כשהן צומחות? ‫-לא, לא, בן אדם. כשהן נרקבות.
‫-חזירים? ‫-לא, לא, אנשים.
‫-נשמע כמו פקקטה. ‫-לא, זו רפואה משפטית.
‫זה מתקן מחקר לאנתרופולוגיה ‫ולרפואה משפטית.
‫-אני לא יודע מה זה. ‫-זה רשמי.
‫-זה מקום ראשון מסוגו. ‫-והם מתאבלים?
‫לא, לא, לא. הם מדענים.
‫תשמע, כשמישהו מת, ‫לפעמים הוא תורם את גופו למדע.
‫חלק מהגופות האלה מגיעות לשם, ‫בגלל פשעים ודברים כאלה.
‫כלומר, מי עשה את זה, איפה ואיך?
‫סא"ל חרדלי במטבח. דברים כאלה.
‫איפה זה קרה, איך ומתי?
‫-מתי? ‫-חרדלי?
‫כן, בן אדם. כמו... ‫למשל, כמה זמן לוקח לגופה...
‫להירקב.
‫בנוקסוויל.
‫אמרתי לאמא שלך שאני סוכן ביטוח.
‫מי זה היה, אבא?
‫הוא חבר.
‫לאן אתה הולך?
‫תקשיבו, אני לא יכול ‫לומר לכם מה עליי לעשות.
‫עליכם לסמוך עליי.
‫ואני מבקש את ברכתכם, בנים שלי.
‫זה יעזור לך?
‫אני חושב שכן.
‫אני מקווה שכן.
‫קיבלת את ברכתנו, אבא.
‫דיבוק.
‫אנחנו נעשה צדק עם אשתך, ‫בן אדם. בסדר?
‫אנחנו נעשה צדק עם אשתך.
‫רבקה.
‫מה?
‫שמה היה רבקה.
‫רבקה?
‫תודה.
‫תודה, שמל.
‫שמואל.
‫שמואל?
‫תודה.
‫קבענו תור, נכון?
‫לא. לא, אבל השארתי כמה הודעות.
‫-כן. כן, שלום. ‫-שלום.
‫-מה שלומך? ‫-בסדר.
‫יופי.
‫-ואתה? ‫-בסדר. בסדר.
‫הכול בסדר.
‫באנו לדבר עם ד"ר וורתניימר.
‫-"היימר". ‫-היימר.
‫הוא עמית שלי לעבודה.
‫אקדמאי כמוני.
‫ד"ר וורתנהיימר מת.
‫-הוא מת? ‫-כן.
‫הירחון הזה בן כמה שנים.
‫נראה אם קרול תוכל לדבר איתכם.
‫נהדר. כן, תודה.
‫-היי. ‫-היי.
‫מה אפשר לעשות למענכם?
‫היי, קרול.
‫הצטערתי מאוד לשמוע ‫על מותו של ד"ר וורתנהיימר.
‫כן, זה היה מצער מאוד.
‫האם הוא...
‫תרם?
‫-כן. ‫-כמה מתאים לו, נכון?
‫נראה לך שנוכל להוקיר לו כבוד?
‫הנה וולטר.
‫אפשר?
‫היי, חבר ותיק.
‫יפה עשית.
‫הרולד מוסר את אהבתו.
‫גם חבר שלך הכיר ‫את ד"ר וורתנהיימר?
‫חבר שלי? עמיתי לעבודה ואני.
‫כן, כן... לא, הוא לא הכיר אותו.
‫לא, למרבה הצער.
‫תמיד היה לו מבנה עצמות מוצלח.
‫עמיתי ואני עוסקים בעבודה מרתקת...
‫בתחום רבגוניות הטפונומיה המשפטית,
‫והיינו רוצים לדון בכך ‫במידה מסוימת של דחיפות.
‫יש לנו מקרה של אישה ‫באמצע שנות הארבעים לחייה,
‫מבנה גוף רזה, שנפטרה...
‫מסרטן.
‫היא מתה בטרם עת. ‫הגופה בלתי משומרת...
‫בארון קבורה מעץ אורן.
‫שלושה חורים בתחתית,
‫כנהוג על פי חוקי ההלכה.
‫היא נקברה בעומק של כשני מטרים ‫בקבורה פשוטה ורגילה, בחודש יוני.
‫במעלה עמק ההאדסון.
‫יש לך שאלה?
‫איך הגופה הזו תיראה בשלב הזה?
‫מאיפה אמרת שאתם?
‫לעזאזל!
‫זה לא היה לעניין, אלברט.
‫אני יודע. אני יודע, אני מצטער.
‫נסענו עד לפה.
‫זה היה ממש בלתי מקצועי מצידי. ‫אני מצטער.
‫-לא הייתי צריך להביא אותך לפה. ‫-לא, אלברט. אתה מדען.
‫היא מדענית.
‫אמורה להיות ביניכם הבנה.
‫מגיע לך לקבל כבוד!
‫-שמואל. ‫-אל תגיד לי "שמואל".
‫-תראה... ‫-לעזאזל!
‫תראה, אני...
‫אני מורה למדעים, אני לא...
‫אני מלמד במכללה קהילתית. ‫אל תגיד כלום כי...
‫-לעזאזל! ‫-זו האמת.
‫תראה, כן. לעזאזל. בסדר? ‫לעזאזל עם החרא הזה.
‫אני גרוש, בסדר? ‫אני בגיל העמידה, בסדר?
‫אבל קיבלתי את התקרות שלי.
‫נסענו 1,200 ק"מ כדי להגיע לפה.
‫אנחנו צריכים לנסוע עוד 1,200 ק"מ.
‫אני מצטער, אלברט. ‫אנחנו נראה את החווה המזדיינת!
‫אנתרופולוגיה ‫מכון מחקר
‫הכניסה אסורה ‫מפרי החוק יועמדו לדין
‫-זה די גבוה. ‫-כן. כן.
‫פשוט...
‫אתה תהיה ראשון.
‫הנה.
‫כן. בסדר, חכה.
‫אחת, שתיים, שלוש.
‫מה קורה, שמואל?
‫צריך ללכת, שמואל.
‫שמואל, רד עכשיו, בבקשה.
‫אין מצב.
‫אבטחה
‫-רד למטה. ‫-ערב טוב, רבותיי.
‫-כן, אדוני. ‫-מה קורה פה, לעזאזל?
‫אדוני, זה לא מה שזה נראה.
‫-אין לי מושג איך זה נראה, לעזאזל. ‫-אני מבטיח לך, אדוני.
‫-יש סיבה טובה מאוד... ‫-קודם כול, אני לא אדון.
‫לא, לא. ברור שלא.
‫עכשיו אני מבין את זה. אני מצטער.
‫הוא נפצע?
‫לא, הוא... אני חושב שהוא מתפלל.
‫הוא נסער.
‫זה לא...
‫אנחנו אנשים הגונים.
‫אין פה... שום כוונה רעה או זדונית. זה...
‫מעשה של יגון. של אבל.
‫-אבל? ‫-של ריפוי.
‫-ריפוי? ‫-כן.
‫-אשתו מתה. ‫-היא פה בחווה?
‫לא, לא, לא. הוא סובל מסיוטים.
‫-סיוטים. ‫-כן.
‫לגבי אשתו המתה והבוהן שלה.
‫הוא משוכנע, לדעתי,
‫שאם הוא יוכל ‫לראות גופה נרקבת אמיתית מקרוב,
‫זה ייתן לו איזו...
‫זה יפסיק את חלומות הבלהות שלו.
‫נשמע דפוק לגמרי, לעזאזל.
‫כן, בהחלט.
‫ועם זאת, אתה יכול ‫להפסיק עכשיו, שמואל.
‫איך היא מתה?
‫אשתו.
‫היא מתה מסרטן.
‫הסרטן הארור.
‫כן, זו... מחלה נוראית.
‫היא לקחה ממני את אמא שלי, ‫את בעלי ואת בני הצעיר, דובל.
‫זה...
‫לעזאזל. זה נוראי.
‫-הסרטן הארור. ‫-הסרטן הארור.
‫זה מה שקורה פה. הוא...
‫הוא במצב רע, וניסיתי... לעזור לו.
‫ניסיתי לעזור לחבר.
‫עברנו דרך ארוכה מאוד.
‫אבל אסור לי להכניס אתכם ‫לשטח החווה.
‫לא, לא. כמובן. זו תהיה טעות.
‫אבל אם תוכלו להתחפף מפה, לעזאזל,
‫אני חושבת שאוכל להעלים עין.
‫-תודה, תודה. ‫-איך קוראים לחבר שלך?
‫שמל... שמואל.
‫ישו אוהב אותך, שמל שמואל.
‫אני לא יודעת איזו נחמה היית משיג ‫מהגופות האלה בכל מקרה.
‫זה מקום בלתי קדוש לחלוטין.
‫חלק מהאנשים נעלמים תוך כמה שבועות.
‫הם פשוט נעלמים לתוך הקרקע.
‫-שבועות? ‫-שבועות.
‫אני מניחה שזה החום הארור של טנסי.
‫ואלה שנקברו בקברים לא עמוקים,
‫לא לוקח להם הרבה יותר זמן.
‫טוב, תודה.
‫לא שאלתי מה שמך.
‫-סטלה. ‫-סטלה.
‫-"סטלה לאור ירח". ‫-בדיוק.
‫תודה.
‫מי ייתן והוא ייתן מנוח לנשמתה.
‫שמל שמואל.
‫-שמל שמואל. ‫-כן, בן אדם.
‫הן היו יפהפיות.
‫מי?
‫הגופות.
‫-ראית? ‫-כן, לרגע.
‫חבל שלא יצא לך לראות.
‫טוב, אני מניח שזה היה ניסיון יפה.
‫הן...
‫התמזגו עם הקרקע...
‫ושבו אל הארץ.
‫זו מערכת אקולוגית...
‫יעילה ביותר.
‫כן. בהחלט.
‫אבל מהו תפקידה, אלברט?
‫מהי המטרה?
‫אתה חושב על נשמות, שמואל.
‫אני לא יודע כלום על נשמות.
‫אבל אני חושב...
‫שהמטרה האצילית ביותר עבורה...
‫היא שהמעטפת הארצית שלה...
‫תהפוך לדשן.
‫דשן יעיל.
‫החורף מגיע.
‫נכון.
‫האדמה תקפא.
‫נכון.
‫זה יעצור את התקדמותה.
‫הנה.
‫אני מחזיק אותך.
‫זה טוב.
‫זו אדמה מוצלחת, שמואל.
‫אתה לא הולך...?
‫טוב, אתה יודע איפה אני אהיה.
‫תשיג פתק איחור.
‫תודה, אלברט.
‫אין...
‫אין בעד מה.
‫ואתה יודע...
‫לזכרה של לינדה שניידר
‫תרגום כותרות ‫ירדן טל